Dr Jackson, du har visst en ny teori om Stargate?
Ja, sir.
Okej...
Om man studerar myter från hela världen verkar det ha funnits två typer-
- av stjärngudar: Tyrannerna, som behandlade sina undersåtar som boskap...
- ... använde teknologi för att bestraffa. - Som goa'ulderna.
Kulturspridarna använde teknologi och kunskap för att hjälpa människorna.
Så goa'ulderna var inte de enda utomjordingarna som besökte jorden?
Hur påverkar det oss i nuläget?
Vi tror inte att goa'ulderna byggde Stargate-nätverket.
De använde det bara för att bli en härskande ras i galaxen.
Men de goda gudarna, som gillade människorna, kan också ha använt det.
- Och de kan vara kvar där ute. - Några indikationer på vilka de var?
Vikingarna.
I nordisk mytologi var gudarna mäktiga krigare.
Enligt legenden var guden Tor-
- människornas vän och skyddade dem från jättarna.
Varelser med stor makt och kunskap, och som var människornas fiender.
Han använde ett vapen som kallades för Tors hammare.
När Tor kastade hammaren ska blixt och åska ha uppstått.
Det kan tyda på ett avancerat energivapen.
Sir? Jag tror att Daniel försöker säga-
- att om det finns varelser som är fientligt inställda mot goa'ulderna-
- och som har likvärdiga eller bättre vapen, så bör vi försöka hitta dem.
- De skulle kunna bli allierade. - Jag har sett hammartecknet förut.
Det är symbolen för en värld som heter Cimmeria.
Alla jaffaer kan ordningsföljden av Stargate-symboler till den världen.
För att se till att ingen goa'uld reser dit. Det är förbjudet.
Något hände på Cimmeria, något som goa'ulderna aldrig pratar om.
- Jag gillar hur det låter. - Jag med, överste.
Okej, ni har klartecken.
Vi vill att ni tar med er den här. Det är en gåva.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Till de vänliga utomjordingarna om ni skulle lyckas kontakta dem.
Du har låtit tillverka den. Toppen.
Vi bad Sagan-institutet fundera på en hälsning från jorden-
- om de hypotetiskt sett kunde skicka den till en annan värld.
Den förklarar olika kulturer, religioner, historier.
- Sparre 2 kodad. - Dags att gå till jobbet.
- Det här var annorlunda. - Daniel, gör det du ska.
Tor!
Tor! Tor! Tor!
Det låter som om den bygger upp en laddning.
Ring hem, Daniel. Vi återvänder. Nu.
Gör det bara. Det är en order.
Flytta på dig, Teal'c!
Jag tror att det här är Tors hammare.
- Jag... jag tror att de är döda. - Det vill jag inte höra.
Du sa att Tor gillade människor, att han använde sina vapen för att skydda dem.
Vi färdas tillbaka, tar med oss ett till SG-team, och börjar leta.
Vänta.
Ni är lite korta för att vara gudar.
Men ni kom oskadda genom portalen.
Så ni måste komma från Trudvang, Tors hemvist bland stjärnorna.
- Hell, och välkomna. - Vi är faktiskt inte...
Jag är kapten Samantha Carter. Det här är Daniel Jackson.
Jag heter Gairwyn. Jag bestämmer här. Min make är på vikingatåg.
Handlar, slåss...
Det var förr det. Nu för tiden går de till städerna och söker arbete.
Jordbrukarna har haft en jobbig säsong. Men ni är välkomna vid mitt bord.
- Tack. - Tack, men vi har ett stort problem.
Två av männen som kom igenom portalen med oss är borta.
Ja. Jag hörde att det var två jättar med er.
Goa'ulder? Tror ni att Teal'c och Jack är goa'ulder?
Ni tog väl hit dem för att bli av med dem?
De är vänner, och om de lever så måste vi hitta dem.
- Ni är människor, precis som vi. - Ja!
Du och jag kan till och med ha samma förfäder.
Vi kom hit från en annan värld.
- Från jorden. - Midgård.
Då är vi era bröder och systrar. Midgård är vårt urgamla hemland.
Tor förde oss hit och gjorde den här för att skydda oss.
Vet du hur den där fungerar? Är de döda?
Det är magi bortom vårt förstånd.
Det sägs att Tor en dag ska återvända och lära oss när vi har blivit... äldre.
Skulle Tor döda en människa för att kunna döda en jätte?
Aldrig. Våra gudar är mäktiga krigare, men de är rättvisa och håller sina ord.
- Finns det någon som kan veta var de är? - Bara en person. Vi kallar henne Kendra.
För tio säsonger sedan kom hon genom portalen och fördes bort.
Jägare fann henne halvt ihjälfrusen när hon irrade omkring i bergen.
Strålen kanske transporterade dem till någon annan plats på planeten.
Var kan vi hitta den där Kendra?
Hon bor för sig själv. Jag tar med mig saker till henne ibland.
Vi kan inte undvara hästarna, men jag kan ta med er dit till fots.
- Absolut. Tack gärna. - Den här vägen.
Mår Junior bra?
Ja...
Men strålen tillfogade goa'ulden jag bär på enorm smärta.
Det var tråkigt att höra.
- Hej. - Jag är Tor...
...överbefälhavare över asgardernas flotta. Asgardernas rådsförsamling-
- har utsett Cimmeria till skyddad värld för medvetna varelser under utveckling-
- enligt enhälligt beslut, era 40.73.29.
Goa'uldernas systemhärskare har blivit underrättade.
Vi är inte goa'ulder.
Han bär runt på en, men han har inte mycket till val.
Ni varnades att det skulle leda till döden om ni kom hit.
Hör här... Jag heter Jack O'Neill, från jorden.
Ni har tillbringat en del tid där.
För brotten mot den levande värden, och för alla ni har mördat och förslavat-
- döms ni till döden.
Du...
Vi kom hit för att träffa er...
Det här är ert fängelse. Era teknologier fungerar inte här.
Det finns inga bekvämligheter, inga dyrkare, inga slavar som kan...
Jag tror att vi kom fram till telefonsvararen.
...bara enkel föda. Och tid.
Tackar. Trevligt att pratas vid.
Vi bör lyssna på resten av meddelandet.
När ni har tröttnat på den här tillvaron, gå då till Mjölners sal-
- och möt hammaren.
Det finns ingen väg ut. Endast värden kan komma härifrån levande.
- En fälla för goa'ulder? - Det verkar så.
Om jag försöker ta mig härifrån kommer goa'ulden jag bör på att förgöras.
Av en hammare.
Du måste ge dig av utan mig.
Om jag stannar här är jag säker.
Slappna av, Teal'c. Jag ska ingenstans.
Låt oss hitta den där "Möners sal"...
...eller vad den nu heter.
Nej!
Det är ingen fara.
Runljus flöda med sitt sken-
- döva smärtan och laga ben.
Nästa gång du vill slåss, välj en pojke i din egen storlek.
Gairwyn, min vän. Hell och välkommen.
Det här är Carter och Daniel.
- Hell. - Hej... Hell.
De kom genom portalen från Midgård, det första hemlandet. De behöver din hjälp.
- Vad gjorde du med pojken? - Jag läkte hans brutna handled.
Varför sprang han då sin väg?
På grund av det här.
Det är ett spår från vad jag tidigare var.
När en goa'uld tar en mänsklig värd så är det permanent.
Tors hammare avlägsnade den från min kropp och återställde mig som jag var.
"Den"? Menar du parasiten som var inuti dig?
Den är borta.
- Herregud... - Tors hammare, stenen vid porten?
Nej, hammaren finns djupt inne i berget.
Kendra har inte gjort någon illa så länge jag har känt henne.
Min fru, Sha're, är nu...
...så som du tidigare var.
Hon har tagits av en goa'uld och... Om det du säger är sant...
Det är sant.
- Hjälp oss då. - Hjälp oss att hitta våra vänner.
Du borde inte ha försökt rädda mig från strålen.
Om du inte gjort det hade du inte varit här nu.
Du skulle ha gjort samma sak för mig.
Det är klart, jag skulle aldrig gå runt med en goa'uld-larv i magen, men...
Aj.
De här goa'ulderna dog med sina människovärdar.
Märkena på benen kommer från något vasst, som inte är gjort av metall.
Jag tror att de har gjorts av stora kraftfulla tänder.
De dog inte en naturlig död.
De dödades, och blev därefter uppätna.
Uppenbarligen har något vilt djur hittat in hit. Det måste finnas en väg ut.
Vi hittar den och ger oss av.
Jag kallar den för "labyrinten".
Det är platsen där goa'ulderna förgörs.
Hur går det till? Kände du det?
- Ja. - Gjorde det ont?
Det var ingenting i jämförelse mot vad jag såg mig själv göra mot andra.
Under alla de där åren...
Så många.
Er vän O'Neill, som är människa... Han kan ge sig av oskadd.
- Ni behöver bara vänta. - Teal'c är också vår vän.
- Han är en jaffa, inte en goa'uld. - Jaffa? En vän?
- De är lika skyldiga som dem de tjänar. - Han lämnade sin tjänst och sitt hem...
...för att slåss mot goa'ulderna. Han drömmer om att få se sitt folk i frihet.
Men om goa'uld-larven i honom tas bort kommer han att dö.
När en jaffa väl fått en larv fungerar den som hans immunsystem.
Jag vet redan allt jag vill veta om jaffaerna.
Självklart...
Om hammaren driver ut goa'ulden ur honom så att han dör, må så ske.
- Det är hans straff. - Teal'c var i tjänst hos Apophis, men...
...han räddade våra liv och hjälpte oss att fly. Han är en av oss nu.
Rådfrågade jag er kanske?!
Valkyriorna färdas med vinden.
De vill att jag ska hjälpa er. De säger att ni talar sanning.
De säger...
...att jag måste föra er dit.
Det här är det rätta.
Gå med Tor, min vän.
Jag ska visa er dit.
Men först måste jag rådfråga runorna.
Skjut på den där lampan med ditt stavvapen.
- Det fungerar inte. - Han sa att det skulle hända här inne.
De kan ha ansett projektilvapen vara för primitiva för att bry sig om.
Ja. Här.
Meddelandet sa att endast värden kan komma härifrån levande.
Ja...
Det här kanske kan hjälpa pojken som var din vän.
Skaara. Ja, jag tänkte på det.
Och Daniel Jacksons hustru. Om de kunde föras hit-
- skulle goa'ulden som tog dem kunna avlägsnas.
Ja, kanske.
Vad är det, O'Neill?
Ingenting.
Glöm det.
Mäktige Tor, åskan och blixtens gud...
...svinga din hammare och skydda mig.
Vänta i cirkeln med mig på ett tecken från Tor själv.
Toppen. Ännu ett tecken.
Hon är nog rädd för att återvända. Om vi ger henne moraliskt stöd...
Hur mycket minns du av ditt tidigare liv?
Mycket.
Jag var ett vackert barn.
- Är det något dåligt? - På Jebanna är skönhet en förbannelse.
- Jag förstår inte. - Goa'ulderna vill ha perfekta värdar.
Vad hände?
Marduk kom på vår hemlighet och kom till templet där de försökte gömma mig.
Jag beklagar.
På grund av min skolning i templet, kunde goa'ulden som tog över min kropp-
- inte ta fullständig kontroll över mitt medvetande.
- En del av mig fanns kvar. - Något av värden överlever.
Hur hamnade du här? Teal'c sa att det här länge har varit en förbjuden planet.
Det är det också. Men jag kände mitt odjur.
Hon hungrade efter erövringar. Så jag blev en röst inom henne.
Jag hånade henne, och viskade om sägner-
- att på Cimmeria väntade rikedomar för den som var djärv nog att ta för sig.
- Påverkade du goa'ulden inuti dig? - Ja, hon kom till Cimmeria.
Jag hoppades bara på en hastig död...
...på befrielse.
Men vi transporterades till labyrinten.
En mörk och skrämmande plats.
Tills Tors hammare befriade mig.
Jag har hedrat hans seder och hans folk sedan dess.
Det är ett tecken från Tor. Nu kan vi gå.
Vatten.
Ge det tid, så kan det få murar att rämna. Till och med murar som den här.
Så om ett par hundra år är vi fria.
Vad fan är det där?
Jaffa.
Jag är unas...
...den förste.
Du existerar inte.
- Döda människan. - Ursäkta mig?
Sedan ska vi frossa tillsammans.
Jag tjänar inte längre goa'ulderna.
Vi får väl se.
- Stanna där. - Vapen är inte till någon nytta här.
Den förste är död.
Det gör inte mig något. Kom nu.
Vad är det?
Kan du ta och slappna av? Den där saken är död.
- Jag tyckte att jag hörde något. - Det finns inte två sådana här inne.
Eller?
Om det fanns det skulle de ha slagits tills en av dem var död.
Vad menade du när du sa att den inte existerade?
Unas tros ha varit de första värdarna.
Födda ur samma ursprungliga vatten som goa'ulderna.
De blev en myt, liknande era vampyrer.
Var den där saken en goa'uld?
Föredrar de inte människovärdar?
Det finns betydligt äldre raser som har använts som värdar.
- Somliga med gränslös styrka och grymhet. - Undrar hur länge den har varit fast här.
Kanske i tusen år. Unas kan använda sig av långa sovperioder för att överleva.
Den är väl död? Vi behöver väl inte gå och köra en påle i bröstet på den?
De gamla sagorna säger att unas hade regenerativ förmåga.
Men det är berättelser som används för att skrämma barn. Det är en myt.
- Den är död. - Bra.
Tror jag.
"Tror jag"?
Jag är säker.
- Helt säker? - Ja.
Bara en myt?
En myt.
Bra.
Vi är väl inte vilse?
Det var länge sedan. Allt var täckt av snö. Det ser annorlunda ut nu.
Kendra...
Det gör inget. Ta den tid du behöver.
När goa'ulden inom dig förgjordes, hur kändes det exakt?
- Din hustru? - Jag måste få veta om det finns hopp.
Det gjorde väldigt ont.
Som om nålar genomborrade huvudet.
Odjuret gör allt för att bibehålla kontrollen. Det är en viljornas kamp.
Många ger upp.
Sha're var inte skolad i ett tempel som du-
- men hon hade livskraft, hon var en kämpe.
- Du älskade henne högt. - Jag gör det. Jag drömmer om henne.
Det är som att en del av henne försöker nå mig.
- Men det kanske bara är önsketänkande. - Nej. Ni är fortfarande förbundna.
Om du hittar henne och tar med henne hit...
- ... tror jag att det finns hopp. - Tack.
Nu är jag säker. Den här vägen.
Okej...
Det där är inte någon myt.
Tor byggde det här för flera århundraden sedan.
Det leder vatten från bergen, och ner till hans folk i byarna.
- Tor är generös. - Ja. Det här betyder att vi är nära.
Det sa hon för flera timmar sedan. Antingen är hon vilse, eller så...
- Jag tror inte att hon vilseleder oss. - Det kanske inte är medvetet.
Det hon utsattes för när hon var en goa'uld var ett fruktansvärt övergrepp.
Betyder det inget att hon tolkade vindarna och åskan som tecken?
En del av henne vill ställas inför det igen, men den del som inte vill det-
- segrar uppenbarligen. Vi kastar bort värdefull tid.
Gairwyn sa att jägare fann henne. Jägare följer inte raka spår. De följer viltet.
De skulle inte riskera hunger bara för att föra tillbaka henne tidigare.
Din tro på att Kendra kan hjälpa dig att få tillbaka Sha're-
- gör inte att det är sant. Och det gör henne inte pålitlig.
Har du aldrig haft en känsla som helt saknade logiska grunder-
- och som visade sig stämma?
Den här vägen!
- Säkert att vi inte redan har varit här? - Det har vi inte.
- Det ser väldigt bekant ut. - Era vapen kan inte döda mig!
Jag känner labyrintens hemligheter.
- Jag skulle kunna hjälpa er att fly. - Det vore snällt.
Kom.
Där!
Hammaren!
- Ja. Det var här jag kom ut. - Bra. Vad minns du av labyrinten?
Det är svårt. Mitt odjur irrade fram och tillbaka många gångar.
Jag minns platsen där man kommer in, där Tor talar till goa'ulderna.
- Finns Tor där inne? - Han verkar göra det.
Men han säger samma sak om och om igen.
Mitt odjur trodde att han inte var verklig.
Det var långa gångar...
...som ledde från ett rum till ett annat.
Och någonting annat där inne.
Någonting levande.
- Vad? - Jag vet inte.
Du behöver inte följa med om du inte vill, okej?
Tor ber att jag ska försöka.
Ja, här är det! Nu sticker vi! Kom!
Flytta på dig, Teal'c!
Tack, O'Neill.
Om jag ska död, ska jag göra det som en krigare...
...och möta min fiende.
Sista magasinet. Vad tusan...
Varför inte?
- Ingen fara, stanna här. - Du har verkligen gjort mer än nog.
I templet lärde vi oss att rädsla är den värsta fienden.
Jag måste möta min rädsla.
Överväger du samma taktik som jag gör?
Klichén ska vara: Tänker du på samma sak som jag?
Och svaret är ja.
Människa.
Du kan rädda dig själv.
Varför stannar du?
Jaffa, varför allierar du dig...
...med en slav?
En gång i tiden var alla goa'ulder unas.
Vi var få...
...men vi härskade över miljontals.
Vi åt av de svaga för att själva förbli starka.
Jag kommer att njuta av...
...att döda och sluka er båda!
- De har problem! - Den lever fortfarande.
Vi är så nära! Känn runt omkring dörren, se om det finns någon spärr.
Det finns en sak till jag kan prova.
Jag lärde mig det från sångerna som Tors folk sjunger.
Skapa runvågen, utläs ordet, skåda regnbågen, pröva modet.
- Teal'c! - Det är enda sättet!
Utan goa'uldens läkande kraft kommer hans kropp inte längre att regenerera.
Den är för svårt skadad.
Nu förstår jag varför de kallar dig vän.
Det här är Kendra. Hon ledde oss hit.
Hon hade personlig erfarenhet. Hon var en goa'uld.
Hammaren fungerar.
- Vet du vad det innebär? - Det är den enda vägen ut, Daniel.
- Men den kan hjälpa Sha're och Skaara... - Teal'c är här nu.
Och här blir jag kvar.
Jag var med dem som tog dem ni älskar.
Du är en del av den här familjen nu. Vi lämnar dig inte.
Den här fungerar inte här inne. Pröva utifrån.
Kom igen...
- Fungerade det? - Det finns ett sätt att få veta det på.
Tack, Daniel Jackson.
Nu vet vi åtminstone att det kan göras, visst?
Nu när hammaren är förlorad vet jag inte vad vi ska göra.
Ni borde klara er. Goa'ulderna vet inte att hammaren är förstörd.
Spärra av grottan. Om de kommer tillbaka så blir de i alla fall instängda.
Jag vill tacka er-
- för att ni gav mig modet att möta min största rädsla.
Den här är...
...så att ni ska minnas vår värld.
- Tack. - Vi kommer aldrig att glömma.
Vi kommer gärna tillbaka.
Jag glömde nästan...
Här. Det är en gåva.
Det är till Tor, eller hans folk, om de skulle komma tillbaka.
Det handlar om vårt folk - att vi skulle vilja bli deras vänner.
Tor är nöjd.
Säg till honom att vi skulle vilja träffa honom någon gång - personligen.
Det är säkert för er att resa. Ni bör ger er av nu.
Daniel, kan du ringa hem...
- ... innan det börjar regna? - Självklart.
Översatt av: Jorre
www. divxsweden. net - nyaste svenska undertexterna på nätet